Angyalhaj (Hungarian)
Esterházy Péter halálára
Szélfújta bárányfelhő, tudtuk, hogy egyszer eljő
lobogó hosszú hajjal az irgalmatlan angyal,
fején ott lesz a hab még, tenger vizén a tajték,
fehér, mi el nem múlik, akkor sem, ha lehullik,
pedig még szárnya sincsen, de kifogja az Isten,
s hogy ide-oda gyúrja, hasonlít már az Úrra,
mert megmintázta róla, hogy ő milyen is volna,
ha mégis ember lenne, betűk közt tenne-venne,
nézné, hogy mit teremtett, s hogy a szavakba lelket
vajon miképpen öntött, és kellett-e az ördög,
hogy ilyen hófehéren egy rossz kort végigéljen,
tajték alól a tenger majd eltűnik egy reggel,
a fehérség marad csak, s akik még itt lent vannak,
innen néznek fel rája, gomolygó glóriára.
Uploaded by | Répás Norbert |
Publisher | Noran Libro, Budapest |
Source of the quotation | A megrendülés segédigéi, EP 1950 - 2016 |
Bookpage (from–to) | 111-112 |
Publication date | 2016 |
![](https://www.babelmatrix.org/upload/cover/66257_EP1950_2016_220x350px.jpg) |
|
Anjelské vlasy (Slovak)
Pri príležitosti úmrtia Petra Esterházyho
Barance vetrom hnané, raz prídu, bolo jasné
dlhé vlasy vejúce hlavou penu nesúce
anjeli bez milosti, morskou penou vrelosti,
biela, čo nevyhynie, aj keď so zemou splynie,
hoc bez perutí žije no Boh si ho vyzrie,
jak ho sem-tam utvára, na Pána sa ponáša,
veď bral si z neho vzor, kiež on taký by bol,
ak by predsa človek bol, na písmená by habol,
pozeral by, čo stvoril, myslel by, ako vložil
do slov myseľ i ducha, a či chcel aj zloducha,
aby takto nevinne zlú dobu prežil činne,
spopod penovky voda raz zarána kľúč podá,
len nevinnosť zostane, tí, čo sú tu, diaľ dole,
zdola naňho zrak zdvihnú, na honosnosť vírivú.
|